PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Ne!
- Ne! - Dobrý den.
Umíral jsem touhou vás poznat.
Hrabě Drákulo,
jedl jste?
Vyhládlo mi.
- Ještěže jste dvě. - Ne.
Za žádných okolností tu nejsme dvě.
Dotkněte se Miny a přijdete o mě.
Vím, že nerad pijete krev mrtvých.
Obětujete se pro toto vyděšené dítě?
- Obětovala bych se pro kohokoli. - Proč?
Nejsem jako vy.
Smyslem mého života není jeho maximální délka.
Spokojte se s ní, nebo si vemte mě a něco se naučte.
Běžte.
Tak utíkejte!
Agáto Van Helsingová.
Vás si dlouze vychutnám.
Stanete se mou součástí.
V mých žilách se mnou poplujete do Nového světa.
Jen pojď, chlapče, přisaj se.
TEMNÝ KOMPAS
O 123 LET POZDĚJI
Kdy jsi přišel? Neslyšela jsem tě.
Lásko, zatáhni prosím.
Kdo jste?
Promiňte, nechtěl jsem rušit.
Co tu děláte? Kdo jste?
Jste Bobův kamarád?
Musel jste ho přitáhnout domů? To mě mrzí.
Pozval mě.
V jakém je stavu?
Je dole.
Napitej?
No, já rozhodně.
Co se tu sakra děje?
Bobe?
Kde je Bob?
Co?
Co jste provedl s mou ledničkou?
- Lednička je ta bílá bedna? - Ano.
Bob je v ledničce.
Trvalo to, než jsem ho tam složil.
Podívejte se.
Je tak krásné.
On žije.
Nemějte obavy. Opravdu není.
Jen trochu neklidný.
Vítejte v Anglii, hrabě Drákulo.
Co vám tak trvalo?
Máte hlad?
Agáto?
Jak dlouho?
- Potřebujete se najíst? - Jak dlouho jsem tam byl?
Sto dvacet tři let.
Tak málo?
Prosím?
Pokročili jste. Ta létající věc je dobrá.
A co tohle? Také to lítá?
Ne, nelítá.
Myslím, že to zvládnu.
- Můžete jít. - Rozumím.
Odlétáme.
Vy nejste ona, že?
Ale jste její potomek.
O tom není pochyb.
- Ukažte? - Nehýbat se, vojíne.
To není zbraň.
Já vím, je to kamera.
- Mohu? - Dejte mu to.
Jo.
Baf!
Jak jste to poznal?
Musí vypadat jinak než ty, co znáte.
Jsem na světě od 15. století.
Věci se mění, zvyknete si.
Ale vy jste pokrok zrychlili.
Skvělé.
Usmějte se.
Prosím.
Určitě máte krásný úsměv. Ukážete mi ho?
Uděláme to společně?
Ano?
Usmějte se.
- Tak, úsměv. - Zahoďte zbraň.
- Ne, vy. - Zahoďte ji.
Zahoďte tu svou.
Tak a teď se prosím usmějte.
Spal jsem pod vodou víc než sto let.
Být upírem má mnoho předností,
ale většinou nevstáváte s úsměvem na tváři.
Tak.
Mnohem lepší.
Vidíte, nejsem tak špatný.
- Položte zbraň. - Usmějte se.
- Zahoďte zbraň! - Nestřílejte!
- Položte to! - Usmějte se.
- Položte ji. - Ne.
Slyším váš puls.
Tepe jak o život.
Van Helsingová.
Jste asi potomkem, že?
Sestra Agáta Van Helsingová byla moje pra-prateta
ze strany mého otce.
Měl jsem ji moc rád.
Pokud vím, zabil jste ji.
Zabití je v boji zdravé.
Slitování ukazuje neúctu.
Ne.
Pane, jaké jsou rozkazy?
Ten zvuk je hezké vylepšení. Líbí se mi.
Poslouchejte mě,
nestojí za váš soucit.
Líbí se mu, když vám ubližuje.
Dostal jsem se ke vzpomínkám vašeho muže.
Asi byste řekla, že jsem je stáhnul.
Jak?
Ústně.
Mohu?
- Jste Kathleen, že? - Ano.
Kde máte své sluhy, Kathleen?
Mají dnes volno?
Máte služebnictvo, ne?
Máte očividně hodně peněz.
- Hodně peněz? - Ano.
Všechny tyhle věci.
Všechno tohle jídlo.
Krabice s živými obrázky.
A ta věc venku. Bob tomu říká...
auto. To je vaše?
Ano.
A tahle pokladnice je váš dům.
Je to smetiště.
Je to úžasné.
Kathleen, šlechticem jsem už 400 let.
Žil jsem v hradech a palácích
s nejbohatšími lidmi své doby.
Nikdy jsem neviděl luxusnější místo.
Tohle je komnata zázraků.
Všichni králové, královny a císaři, které jsem znal
nebo pozřel, by do tohoto pokoje vešli
a nechtěli ho nikdy opustit.
Věděl jsem, že budoucnost přinese zázraky.
Ale ne to, že budou běžnou věcí.
Čtyři sta let?
Promiňte, vlastně pět set. Zaspal jsem.
Kdo jste?
Jsem upír.
Ale no tak, Kathleen.
Víte, že je to pravda. Lidé vždycky ví.
Věřte chlupům vzadu na krku.
Kvůli mně je máte.
No,
většinou dostávám otázky.
Máte odraz?
- Prosím? - V zrcadle.
Ve filmech nemají odraz v zrcadle.
Upíři.
Vypadám jako někdo, kdo se nekouká do zrcadla?
Většina legend o upírech se nezakládá na pravdě.
Ale zrcadla...
V zrcadle nevidím míň než vy.
Vidím víc.
Ne.
Máte orchestr?
Haló?
Telefon. Díky, Bobe.
Kdo tam ještě je?
Vlezte si do bedny.
Jak jste mě našla?
Jen jsem sledovala vaši spoušť.
Vyšlo slunce. Vlezte si tam.
Možná jste si toho nevšimla, ale mám střechu nad hlavou.
Všimla.
Vlezte si do bedny.
Slyšel jste mě?
Jste v bedně?
Potkáme se dole.
Haló?
Hrabě Drákulo?
Haló?
Jdu dovnitř.
Myslete na to, že mám venku své lidi.
Sáhněte na mě, strhnou střechu a nechají vás
spálit na prach.
Haló?
Kde jste?
Zabijte mě.
Zabijte mě!
Bojíte se?
Zabíjíte mě.
Nemusí to bolet.
Přineste bednu a dejte ho tam.
Podívejte se na mě.
Podívejte se na mě!
Kam ho dáme?
Do izolace.
Johnny?
PŘÍCHOZÍ HOVOR... JONATHAN HARKER
3 ZMEŠKANÉ HOVORY JONATHAN HARKER
5 NEPŘEČTENÝCH E-MAILŮ 6 AKTUALIZACÍ
PŘÍCHOZÍ HOVOR... LW
Ahoj.
Večer... vezmi někoho s sebou.
Ale koho?
Nevím, někoho vezmi.
Nepodléháš starým citům, viď?
Ne, to ne.
Staré city mě obtěžují.
Tak zatím.
Čau.
JONATHAN HARKER CO NEJDŘÍV MI ZAVOLEJ
Lucy!
V kolik ses včera vrátila?
To není zdravé.
No jo, vyspím se v hrobě.
Ahoj!
Quincey!
Tohle je Quincey.
Je to Američan z Texasu.
- Z Texasu. - Ahoj.
Kovboje jsem ještě nepoznala.
Jsi kovboj, Quincey?
- Ne, to nejsem, madam. - Jejda.
- Madam? - Hodně jezdím,
- ale nikdy jsem... - On jezdí?
Jdeme tančit, kovboji.
Jdu čůrat.
Neptal jsem se, co vlastně děláš.
Lucy si nebyla jistá.
Jsi zdravotní bratr?
Studuji medicínu.
Chci se věnovat mentálnímu zdraví.
Ty?
Prý jsi bohatý.
Asi jo.
Říkám si, jestli by mě bez peněz chtěla.
Ale já bych ji asi taky nechtěl ošklivou.
Mají tu záchodky, víš to?
Je tam fronta.
Jsi strašná.
Takhle je to rychlejší.
Mluvím o Jackovi.
Co s ním?
Ty sis nevšimla toho, jak se tvářil?
Vždyť jsem s ním spala. Co má za problém?
Nejspíš tě miluje.
Ty jsi hovádko.
Spala jsem s ním třikrát.
Skoro čtyřikrát.
Víš, co si o tobě budou říkat?
Cože?
- Díky, královno Viktorie. - Víš, co myslím.
- Ano, budou mě mít za kurvu. - Sám to dobře znám.
Proč se nemůžu bavit? Je mi jen 22 let.
Neplánuju si nikoho vzít.
Pokud tě to utěší, tak jsi fakt roztomilý.
Vím, že nejsi gay. To celé s Lucy a tak.
Třikrát. Čtyřikrát.
Jenom jsem chtěl...
Promiň. Kéž bych to nikdy...
PŘÍCHOZÍ HOVOR... JONATHAN HARKER
Panebože.
Ano!
PŘÍCHOZÍ HOVOR... JONATHAN HARKER
Bude svatba!
No, doufám, že budou šťastni.
Ani já ne.
Chceš jít na drink?
Rád bych, ale... nemohu.
Měj se.
Ne!
NADACE JONATHANA HARKERA
- Nestihl jsem si nic přivézt. - Nic nepotřebujete.
Nemohli jsme se vám dovolat.
Mrzí mě to. Byl jsem v hlučném klubu.
Takže... jste ho našli.
- Nepil jste? - Já nepiju.
Skvělé. Ani on.
Tudy.
5:34 VÝCHOD SLUNCE 7:46 AKTUÁLNÍ ČAS
20:11 ZÁPAD SLUNCE
Kam s oblečením?
Nechte ho na židli.
Jsou tyto informace aktuální?
Myslím, že ano.
- Kolik nás tu je? - Všechny brzy potkáte.
Tohle si připněte.
- Zdravím, Jacku. - Zoe... Doktorko Helsingová.
- Jak je? - Velký den pro vědu.
Nečekala jsem, že to zažiji.
Jak se máte vy?
Zatím bez symptomů.
Nemyslím na to.
Neodešel jste z programu?
- Kvůli dívce? - No jo.
Nevyšlo to.
Pojďte, začínáme.
Tohle je hlavní část lodi.
Sto let tam leží netknutě.
Původní týmy hledaly na špatném místě.
Nikdo netušil, jak blízko
se Drákulova loď dostala k pobřeží Anglie.
Dobrý den.
- Jack Seward. - Zdravím, Jacku.
Promiňte, že jdu pozdě.
Ještě nejsem u toho zajímavého.
Další 0 negativní?
Tuctovej.
Vítejte, Jacku.
Nic si z toho nedělejte.
Vrak jsme prohledávali tři dny,
ale to, co jsme hledali, bylo necelých 200 metrů na jih od něj.
U takhle staré bedny byste čekali,
že na ní bude alespoň několik svijonožců.
Ale podívejte se.
Nedotklo se jí nic živého.
No vida.
Vaše životní dílo.
Nevypadáte šťastně.
Jsem tak šťastná jako papež, ke kterému přišel Ježíš.
Jak sami vidíte, i po 123 letech bylo tělo
perfektně zakonzervované.
To jsme si mysleli.
Nebylo zakonzervované.
Drákula byl naživu.
Byl nečinný.
Byl v regeneračním komatu,
ve kterém by zůstal,
kdybych ho já hloupá nenakrmila.
Takže pokud vás to zajímá, tak upíři kousají.
Musíte vědět, do čeho jdete.
Budete v bezpečí.
Ale není to jen o dárcovství krve.
Není to jen test léků.
To, proč vás dobře platíme, má své důvody.
Budete řízeně vystaveni upírovi.
- Rozumíme si? - Pa.
Jelikož jsme ho oživili,
rozhodli jsme se v té chvíli
pro taktický ústup.
Zavřeli jsme bednu,
aby nic nenarušilo proces,
a sledovali jsme ho ze břehu.
Dalších deset hodin mu trvalo, než se úplně probral.
Čekali jsme na něj na pláži.
Proč?
Slyšíte?
Proč to tady je?
Na co to je?
To je záchod.
Jsem upír.
Proč jste mi dali záchod?
Dobré ráno, hrabě Drákulo. Zabydlel jste se?
Mám tu chemický záchod a tohle.
Knihy, co vyšly, když jste spal. A židli.
Potřebuji víc než jen knihy.
Sundejte si sako a vyhrňte si rukáv.
- Proč? - Protože jsem to řekla
a protože mám slunce.
Jdu dovnitř.
Zaútočte na mě a kolegové otevřou střechu
a spálí vás. Rozumíte?
Takže teď jste doktorka?
Zklamaná jeptiška se mi líbila víc.
Jsem vědkyně.
To je skoro totéž.
Nejsem sestra Agáta.
Jsem Dr. Helsingová
a vedu tuto nadaci.
Vedete?
No jo. Prospal jste boj za ženská práva.
Ženská co? Řekla jste práva?
- Zvyknete si. - Ne.
Zkuste mi to vysvětlit. Prospal jsem celé století.
Co jsou práva?
Nikdo nemá práva, Zoe.
Muži, ženy ani zrůdy.
Nikdo, nikde.
Je to jen šílená představa.
Říkáme tomu civilizovanost.
- Vaši levou ruku. - Proč?
Vezmu vám krev.
To bude mé poprvé.
Řekněte mi, co je Nadace Jonathana Harkera?
Nedaří se mi propíchnout kůži.
Ne?
Dejte mi to.
Vemte si to.
Podržte tohle.
Johnny byl skvělý muž.
Co s ním má tohle místo společného?
Tak vy si ho pamatujete.
Nadaci založila Mina Murrayová, jeho snoubenka. Vzpomínáte?
Matně.
Mdlé mládě.
Nejspíš byla bez chuti.
Nechal jste ji naživu.
Tak utíkejte!
Po smrti svého otce zdědila jmění.
A ve spolupráci s rodinou sestry Agáty
založili tuto nadaci.
Takže vedete rodinnou firmu?
Vždy jsem schvaloval zděděnou moc.
Demokracie je tyranie neinformovaných.
Jen v krvi najdeme pravdu, Zoe.
Naším primárním účelem je lékařský výzkum,
ale s podmínkou, že když vás najdeme,
budete uvězněn, studován, pochopen a humánně krmen.
- Jste unikátní druh. - Ne.
Jsem 500 let starý vojenský vůdce.
A...
umím rozpoznat žoldáky.
Kdo to tu financuje?
Lidé, kteří si mohou dovolit žoldáky, většinou nezajímá medicína.
Já vám říkám všechno a vy mi něco tajíte.
Krev jsou životy.
V krvi je všechno, Zoe, ale musíte z ní umět číst.
A to vy umíte?
Moji jste nepřečetl. Dusila vás.
Ale pamatuji si její chuť.
Co to je?
Jste rychlá. Chytrá. Motivovaná.
Ale čím?
Agáta vždy chtěla všechny zachránit, ale vy...
Vy jste samotářská.
Bez přátel, bez lásky,
bez dětí, kompromitovaná, dalo by se říct, že i zkorumpovaná.
Zoe Helsingová, ve svém srdci máte stín.
Tento hořký buket jsem už ochutnal.
V dnešním době tomu myslím...
říkáte...
rakovina.
Proto pro mě byla vaše krev jedem.
Umíráte.
Doktorko, musím s vámi mluvit.
- Co je? Kdo to je? - Zdravím, Franku.
Omlouvám se. Zdravím. Mám zpoždění. Vlaky.
Co to děláte? Zbavte se ho. Vyhoďte ho.
Doktorko, měla byste ho vyslechnout.
- Kdo jste? - Promiňte.
Omlouvám se, tohle je Frank Renfield.
Skypovali jsme spolu.
Dobrý den. Doktorka Helsingová, že? Vše se určitě vysvětlí.
Skypovali?
Ano.
Díky za tohle.
Jak jste se dostal na internet?
Neznáte tyhle věci?
Jsou opravdu chytré.
Kdo mu dal heslo na Wi-Fi?
Je to mé jméno.
Panebože.
Řekněte jí, kdo jste.
Ach, ano. Jsem právník hraběte Drákuly.
- Jeho co? - Právník.
Jeho právník.
Omlouvám se. Tedy neomlouvám, ale víte,
zdá se, že ho tu držíte proti jeho vůli.
A i když můj klient nechce dělat problémy,
musíte uznat, že to není správné.
- Od kdy máte právníka? - Od roku 1896.
Ano, přesně tak.
Hraběte Drákulu zastupujeme od 12. září 1896.
Kancelář Hawkins and Wentworth.
Já až teď. Nejsem tak starý.
Bez urážky.
1896?
Zařizovali jsme mu nákup nemovitostí a přesídlení.
Vám nevadí, že muž, pro kterého vaše firma pracuje od 1896,
stojí před vámi bez jediné šediny?
Děkuji.
Ale vadí. Docela dost.
Vážně. Dokonce si myslím, že je to děsivé.
Vy ne?
Ale pravdou je, že to, že vám je víc než sto let,
není protizákonné.
Protizákonné je, že ho tu držíte proti jeho vůli.
Doktorko, nejspíš jste zapomněla,
že hrabě má svá práva.
Vždyť je to upír!
Tento výraz je plný emocí.
Je to správný výraz.
Není to právnický výraz. Ublížil někomu?
- Ano. - Ne.
- Na pláži... - Ne.
Mluvilo se o nočním incidentu na pláži,
ale ráno se nic nenašlo.
A přestalo se o tom mluvit.
Takže buď někdo něco kryje,
což by zajímalo policii,
nebo se vůbec nic nestalo
a můj klient je nevinný.
Kterou možnost preferujete?
Proč by mělo zařízení pro lékařský výzkum
přístup třeba...
já nevím, k žoldákům?
Nechci to vědět kvůli sobě, ale chápejte,
že lidé toho namluví.
Hrabě Drákula stanovil termín propuštění.
Dnes večer, jedenáct minut po osmé.
Zvláštní čas.
Ale každý jsme nějaký.
Zvláštní?
Není to zvláštní.
V tu dobu zapadá slunce.
05:34 VÝCHOD SLUNCE 19:31 AKTUÁLNÍ ČAS
20:11 ZÁPAD SLUNCE
Posílám vám e-mail.
„Drahá Zoe,
díky, že jste se o mě tak krásně starala.
Je však tradicí,
že milý hostitel urychlí odjezd hosta
a já věřím, že tak učiníte i vy.
Také děkuji za jídlo, které jste mi nabídla.
Bohužel nejsem zvyklý jíst dobytek.
V otázce krve jsem znalec.
Krev jsou životy. Krev je svědectví.
Svědectví těch, které jsem zničil, mi kolují v žilách.
Velmi pečlivě si vyberu, kdo se k nim teď přidá.
Vyzrálost je prvním krokem rozkladu.
Sladkost je slibem zkaženosti.
V tomto světě budu hledat to perfektní ovoce.
A najdu ho.
O tom nikdy nepochybujte.
Najdu ho.
Nepotřebujete nic jiného než krev, Zoe,
když z ní umíte číst.
Už jste zjistila, jak na to?
Pokud se mi někdy chcete postavit,
DRÁKULA
musíte to umět.“
Nadace Jonathana Harkera je moc zajímavá.
Během posledních dvou chřipkových epidemiích odvedli skvělou práci,
ale jejich financování je neprůhledné.
Dalo by se říct, že... nadpřirozené.
PŘÍCHOZÍ HOVOR... LW
Kam jsi zmizel?
Trucuješ, protože jsem se zasnoubila?
Jacku, nebuď naštvaný.
Jack tady teď není.
- Kdo mám říct, že volal? - Aha.
Řekněte mu, že volala Lucy Westenrová.
Kdo jste vy?
Dobrý den, Lucy Westenrová.
Jsem hrabě Drákula.
Agáto Van Helsingová.
Stanete se mou součástí.
V mých žilách se mnou poplujete do Nového světa.
Jen pojď, chlapče, přisaj se.
O TŘI MĚSÍCE POZDĚJI
- Další dva dny nedám. - Co?
- Už teď je mi hrozně. - Nic nevydržíš.
- Co vzduch? - To ten chlast.
Ten panák chutnal jak leštidlo.
- Kde jsou chipsy? - Ta chuť!
Někdo koupil chipsy.
Máme jen slané.
Slané? Panebože. Proč byste koupili něco, co nemá žádnou chuť?
Co bylo špatné na tom fyzikovi?
Byl bez chuti.
A ten tenista?
Tuhý.
Pane, snažím se vám zajistit ten set vlastností,
které chcete získat.
Celých 500 let jsem nemusel cvičit,
ale dnes vám všechno zařídí
a donesou. I jídlo.
BUDEŠ SE PAK CHTÍT NAJÍST?
- Jak dlouho? - 20 minut.
BUDEŠ SE PAK CHTÍT NAJÍST?
Co je?
- Píšu zprávu. - Ten výraz znám.
- Jaký výraz? - Tvůj.
„Budeš se pak chtít najíst?“
Pane, přišel jste za mnou s plánem
opravdu neotřelých podnětů k...
No, nazývejme věci pravými jmény. K ovládnutí světa.
Jako váš právník se chci zeptat, jak trávíte svůj čas.
Nemůžete si dovolit jíst jen tak někoho.
TO JE
Tři tečky. Píše odpověď.
- Dej mi to. - Nejíš s námi?
- Pije s námi. - Připijeme si.
TO JE NABÍDKA?
Napsal: „To je nabídka?“
Lucy Westenrová, budeš se vdávat.
Poslední dny svobodné ženy.
- Dej mi to. - Co mám napsat?
Ano. Napiš mu, že ano.
„Slečna Westenrová je k dispozici
pro dnešní pozdní večeři.“ Píšu pozdní, protože máme karaoke.
A co to je za týpka? D?
Kdo je D?
Co tenhle? Necestuje, první ve svém ročníku na Oxfordu,
odborník na bojová umění, nepije.
...K DISPOZICI PRO DNEŠNÍ POZDNÍ VEČEŘI...
Už mám plány na večeři.
Snažím se, Pane zla.
Občas mě napadá,
co vlastně chcete.
UVIDÍME SE POZDĚJI
Co Harkerova nadace? Pořád se zajímají?
Je tam nějaká aktivita.
Ale vaše přítelkyně odtamtud odešla.
Má přítelkyně?
Dr. Helsingová.
Nevím, co se přesně stalo,
ale domnívám se, že už nejste terčem jejího zájmu.
Kolik je hodin?
Půl třetí.
Víš co?
Myslím, že mám několik promile krve v alkoholu.
Hm.
- Slyšelas mě? - Jo.
- Mám pár promile krve... - V alkoholu. Vtipné.
Řekl jsem to obráceně.
Přestaň, ničíš mě.
ZPÁTKY NA HOTELU... MÁŠ HLAD?
Ty nejsi ani trochu opilá? Pila jsi vůbec?
Možná se šetřím.
Na večeři?
Pro tvého D?
Nech toho.
Kdo má v tuhle dobu hlad?
Jsi si tímhle jistá?
Čím?
- Chceš si vzít Quinceyho? - Líbí se mi.
Máš ho milovat.
Tak pak ho miluju.
Protože on tě miluje. A Jack taky.
Všichni tě milují.
No jo, jsem krásná. To se stává.
No teda.
Víš, jaké je být krásná?
Ano.
Všichni se usmívají.
Nikdy nevidíš svět bez toho velkého hloupého úsměvu.
Ty ale nechápeš, že manželství...
je na celý život.
Jo, ale nežijeme navěky.
JÁ MÁM HLAD POŘÁD.
VÍŠ, KDE MĚ NAJDEŠ.
STEVEN PODNIKATEL
FLORENCE MARKETINGOVÁ MANAŽERKA
Ty běhno.
Mám hlad.
Mohls počkat.
Musím se najíst, Lucy.
Ty ne vždy souhlasíš.
A tenhle souhlasil?
To byla rychlovka.
Proč je můj souhlas důležitý?
Není, ale chutná skvěle.
Jsem labužník, ne nenasyta.
Proč vždycky na hřbitově?
Rád jsem s lidmi svého věku.
Ty jsi veselá kopa. To se ti povedlo.
Kde budeš pohřbená ty?
Proč?
Třeba tě navštívím.
Nebuď závislák.
- Nechám se zpopelnit. - Ne.
Vážně, tady všichni jen zabírají místo.
Poslouchej mě.
Nesmí tě spálit.
Proč ne?
Bolí to.
Nikdo si nestěžoval.
Já je slyšel. Tady jich je...
asi devět.
Ano. Devět.
Devět čeho?
Trpitelů.
Pojď sem.
Dej mi ruku.
Co to dělám?
Posloucháš.
Co to je?
Jako co to zní?
- Klepání. - Ano, klepání.
Na víko rakve.
Zevnitř.
Rozsviťte tu, prosím.
Rozsviťte světla. Je tu tma.
Nemohu najít svůj obličej. Necítím ho.
Pomozte mi!
To jsou upíři?
Nejsou tak vyvinutí. Jsou nemrtví.
Pár nešťastníků, kteří vnímají i přes to, že hnijí pod zemí.
- Slyšíte mě? - Rozsviťte tu, prosím.
Děti noci. Miluji jejich hudbu.
Pomozte mi!
Nemohu tu dýchat.
Prosím!
Kásná dámo.
Kásná?
Krásná. Myslí tebe.
Kásná dámo.
Jak ví, že tu jsem?
Dívá se na tebe.
Támhle je.
Kásná dámo.
Kásná dámo, zahrajme si na jukanou.
Kuk.
Některé z dětí se umí prohrabat na zem.
Myslím, že cítí červy.
Vidíte mě?
Ne.
Nehraj si s ním. Půjde za tebou až domů.
Vážně?
Víš, za svůj dlouhý život
jsem nepotkal nikoho, jako jsi ty.
Tobě je to vážně jedno, viď?
Jsi dokonalé ovoce.
Lucy?
Sakra.
LOKÁTOR PŘÁTEL
VYHLEDAT
Smrt je jediná zbývající novota.
Každá další lidská zkušenost je uložena v jedné
z nekonečně tlachajících knihoven.
Nic není nové.
Každý okamžik je otřepaný a použitý.
Kromě toho jednoho, o kterém nemůže nikdo nikomu vyprávět.
Ve světě prošlapaných cest
je smrt tou nedotčeně zasněženou.
Ty toho nakecáš.
Tohle mi většinou lidé neříkají.
Jo, zabiješ je dřív, než mají šanci.
V podstatě je blokuješ.
- Miluješ mě? - Ne.
- A budeš někdy? - Ne.
Tak mám o starost míň.
Bojíš se mě? Alespoň trochu?
Bojíš se něčeho?
Ani smrti?
Všichni zemřeme.
Lucy, máš velmi speciální chuť.
Dvě minuty.
Jestli máš ještě chuť.
- Tři. - Pět.
Dárek ode mě.
O čem chceš dneska snít?
Vezmi mě na krásné místo.
Kde mě nikdo neuvidí.
Kde se nemusím usmívat.
Pomyslný otec známého monstra. Na dvanáct písmen.
Drákula...
je...
můj...
pán.
Lucy?
Lucy.
Lucy, co se stalo?
Jacku, musíš se na ni podívat.
Nechce k doktorům, ale tebe třeba přijme.
Úchyle.
Doktorku Helsingovou, prosím.
Ne.
Nevěděl jsem.
ONKOLOGIE
Dobrý den.
Vás někdo poslal?
Promiňte, nechci se vás dotknout, ale já nejsem věřící.
Zoe?
Nechtěl jsem vás...
Dobrý den, Jacku. Promiňte, něco se mi zdálo.
Pojďte dál.
Díky. Nechtěl jsem vás vylekat.
Nevylekal jste mě.
Zkuste to znovu. Nudím se tu.
- Nepřinesl jsem vám hrozny. - Nesnáším je.
V tom případě, není zač.
Stavil jste se za svou mentorkou, milé.
Nebo není?
Není to milé?
Ach, Jacku.
Jste můj nejlepší student.
Doporučila jsem vás do programu,
abyste si vydělal.
A dodělal vysokou.
Nečekala jsem, že se Drákula vrátí.
Nikdo to nečekal.
Takže...
co myslíte?
O Lucy?
Je to možné.
Může to být on.
Drákula si své oběti vybírá pečlivě.
Je na ní něco speciálního?
Miluji ji.
Ale je to jen obyčejná holka.
To nemůže být.
Jestli to je Drákula,
tak kvůli čemu se vrací?
Haló?
Kdo tam je?
To jsi ty?
Kuk.
Kásná dámo.
- Kuk. - Mohu vstoupit?
Kuk.
Nedívej se.
Musím... zavraždit dítě.
Jak jsme říkávali ve Vladivostoku.
Jsem nemocná.
No, nejsi tak úplně nemocná.
Podívej se na mě.
Jsi tak krásná.
Jsem bílá jako stěna.
Jako nedotčeně zasněžená cesta.
Já umírám?
Jsi smrtelník.
Umíráš od svého narození.
Mí lidé říkají,
že bychom vždy měli urychlit odjezd hosta.
Jak se máš, drahá.
Udělám ti čaj, chceš?
Přinesu ti ho. Zůstaň ležet a nabírej sílu.
Pomozte mi!
Pšt, Lucy, teď jsi moje.
Nemusíš se ničeho bát.
V hrobě nezůstaneš dlouho.
Tvá mysl řve jak na lesy, ale tvé tělo teď musí zůstat nehybné.
Žijeme obklopeni smrtí.
Kde jinde hledat pomoc, než u tebe, náš Pane.
Ty, jenž jsi právem rozezlený našimi hříchy.
Přesto, náš Bože nejsvětější, nedoveď nás do hrůzné bolesti věčné smrti.
Ne!
Pomozte mi!
Můžeš.
NA PAMÁTKU NAŠÍ MILOVANÉ LUCY WESTENROVÉ
Jako bych ji slyšela.
Jako by mě pláčem volala.
Pomozte mi!
Haló?
Haló, je tam někdo?
Je tam někdo?
Kdo otevřel pec?
Ještě nemá být otevřená.
To vy...
jste mě dal...
do té pece?
Hned budu u vás.
Kde jsem?
Na to se neptejte, Zoe.
Mohu vám říkat Zoe?
Ptejte se na to, jaká jsou Drákulova omezení.
Víme tři věci.
Do příbytku nesmí vstoupit bez pozvání.
Nesmí být vystaven slunečnímu svitu a nejvíc ze všeho se bojí
znamení kříže.
Ale my se mýlíme.
Tyto tři věci musí být věcí jednou, uspořádanější.
Bůh má dle svých slov rád uspořádanost.
Zavřete tu pusu.
Drákula pil mou krev a vy jeho.
Krev jsou životy.
Co zbylo z toho mého je v něm a teď i ve vás.
Jak slíbil, v jeho žilách jsem s ním plula do Nového světa.
V Drákulově krvi je spousta lidí,
ale má DNA ladí s tou vaší.
Mám teď skvělou slovní zásobu.
- Kdo jste? - To je přeci jasné, ne?
- Čeho se Drákula bojí? - Nevím.
Tak co chce?
Nevím.
Ale víte.
Znovu a znovu se vracel pít krev Lucy Westenrové.
Mohl pít krev komukoli v Londýně, komukoli ve světě.
Proč by se každou noc vracel k obyčejné holce?
Kdo jste?
Jako kdo vypadám?
Jako já.
Správně. Takže
přemýšlejte. Co má a čeho se bojí.
Nevím a nezajímá mě to.
To už není můj problém.
Jsem ve vaší hlavě.
Cítím vaši vinu.
Vaše nadace
byla založena...
Nevidím to. Nerada o tom přemýšlíte, že?
Ať ty peníze přišly odkudkoli,
já s nimi konala dobro.
Mnoho let, ano.
Ale také jste s nimi přivedla Drákulu mezi živé.
Takže je to stále váš problém a vy to víte.
Co mohu udělat?
Chudinko.
Jak náš Pán řekl v Getsemanské zahradě:
„Duch je odhodlaný, ale tělo malátné.“
Řekněte mi, kdo jste.
Já jsem duch
a vy tělo.
Drákulova temnota nás dovede ke světlu.
Já umírám.
Já jsem mrtvá.
Ale jsem sestra Agáta Van Helsingová z klášteru Panny Marie v Budapešti
a ani jedna z nás ještě neskončila.
Vyzvedněte mě z nemocnice.
Podepisuji... revers.
Zoe, umíráte.
No, tak se neloudejte.
Krásná.
Krásná dáma.
Kásná dáma.
Abych to shrnul, pane,
myslím, že bychom měli Harkerovu nadaci
považovat za osobní hrozbu.
Šedesát dva, myslím.
Účetní.
Nadále budeme místními agenty
monitorovat jejich činnost pomocí menšího hackování
a, dle vašeho návrhu, netopýrů.
Mohu jen...
Nevypadáte překvapeně.
A vy nevypadáte mrtvě.
Pracuji na tom.
Nebylo těžké vás najít.
Muž vašeho druhu a ega se neumí schovávat.
Stačí najít zbytečně vysokou budovu,
která má spoustu východů a není u kostela.
A vaše číslo je v seznamu.
Jak milé.
Přinesla jsem na párty pití.
Kvalita nic moc,
ale vážím si gesta.
- Nechte ho být. - Proč?
Tohle je Anglie.
Konverzace před večeří.
Máte pravdu, doktorko.
Čekáte společnost?
Ano.
- Lucy Westenrovou. - Znáte ji?
No... telefon, který jste vzal, byl Dr. Sewarda.
Seznámil jsem vás.
A teď je mrtvá.
Pokud čekáte, že Lucy vyleze z hrobu,
mohlo by vás zajímat, hrabě Drákulo,
že byla zpopelněna.
Zpopelněna? Říkal jsem jí to. Varoval jsem ji.
A přesto jim dovolila kremaci?
- Vypadá to tak. - Nechápete to.
Celou dobu byla při smyslech.
Její tělo se rozpouštělo, každá buňka zuhelnatěla, každá její část spálena.
Věřím, že to bolelo.
Tak.
Vidíte? Podcenili jste odolnost upíra.
Vždy jsem měl rád ty čilé.
Dr. Sewarde...
Byla to vaše kamarádka?
Ano.
Teď je pravá chvíle si uvědomit, že krása...
je pouze povrchní.
Modlete se za ni.
Pamatujte, že milujeme
duši, ne vzezření.
Doktorko Helsingová,
nezdáte se mi sama sebou...
Jste v pořádku?
Naprosto.
Ahoj.
Našla jsi to bez problémů?
Tebe vyčmuchám vždycky, zlato.
Jacku.
Co tady děláš?
A kdo je tohle?
Konečně jsi někoho přivedl.
Musím říct, že je trochu bledá.
Začal jsi beze mě?
Nejsem součástí menu. Jsem kamarádka.
Známe se dlouho.
Co tam stojíš, Jacku?
Polib mě.
Polib mě, Jacku.
Polib mě.
Lucy, ne.
No tak, Jacku. Polib mě jako kdysi.
Polib mě.
Polibte tu dívku, doktore Sewarde.
Cesty končí v setkání milenců.
Co je, Jacku?
Nemůžeš se na mě podívat?
Chlapec, který ze mě nemohl spustit oči.
Co se děje, Jacku?
Lucy, copak se nevidíš?
Samozřejmě, že se vidím.
Kásná dáma.
Všichni se usmívají, když jsi krásný.
Proč se neusmíváš?
Pokud jsi tak krásná, Lucy,
udělej si selfíčko.
- Divně smrdíte. - Umírá.
Máme hořký buket, Lucy.
Krev umírajícího je pro upíra smrtící.
Smrdíte smrtí.
Nejsem jediná.
Má pacientka, doktore.
Má pacientka.
Lucy, miláčku.
Je to šok.
Ale zvládáš to skvěle.
- Opravdu skvěle. - Nedívej se na mě.
Já tě vidím, kásná dámo.
Takhle zůstanu napořád?
Ano. Slibuji. Napořád.
Ale já byla krásná.
Krása je jen maska, Lucy. Vyrostla jsi z ní.
Já ale nechci.
Lucy, poslouchej.
Poslouchej mě.
Poslouchej!
Jsi má nejlepší nevěsta.
Za těch 500 let jsi byla jediná, která mi sama nabídla svou krev.
Věděla jsi, co se děje.
- Přijala jsi to. - Ne.
Přijala jsi to a teď můžeš žít navždy.
Takhle?
Podívej se na mě.
- Mně to nevadí. - Vážně?
Ne.
Ale mně jo.
Mně to vadí.
Lucy.
Polib mě.
Nechceš mě políbit.
Ne takhle.
Lucy Westenrová, ještě nebyl den, kdy bych tě nechtěl políbit.
A ani nebude.
Ach, Jacku.
Udělej to, Jacku.
Kvůli mně.
Udělej to.
Byla můj nejslibnější experiment.
Pět set let jsem hledal takhle skvělou nevěstu.
- Podívejte, co jste provedl. - Nebyla vaše.
Nebo moje.
- Nebyla ničí. - Umřela hezky.
A věřte mi, to je vzácná vlastnost.
Vlastnost či chuť?
Chuť, velmi specifická.
Dle mých zkušeností je jedinečná.
Jako by byla do smrti zamilovaná.
To je ono.
To je všechno.
A proto si vybral ji.
Jacku, odejděte.
Nenechám vás tu.
Chystám se k osobnímu rozhovoru
s hrabětem Drákulou.
A vím, že nechce žádné svědky.
- Proč ne? - Protože na světě
se bojíte jediné věci
a já konečně vím, co to je.
Já ne.
Já vím, že nevíte.
Doktore Sewarde, odejděte.
- Ven. - Doktorko Helsingová...
- Ne, Jacku. - Nemohu...
Pokud chcete zahodit svůj život kvůli nesobeckému hrdinství,
budete mít další příležitosti.
Bude to krásný den.
Děkuji.
Tak jak to chutnalo?
Jak co chutnalo?
Doktorko Helsingová, domnívám se, že jste vypila moji krev.
Je vzdálené 150 milionů kilometrů. Neublíží vám.
Nechápu to.
Nemám moc času, tak mě nepřerušujte.
Vezměte si hrabě Drákulu, nezvládne pohled do zrcadla.
Agáto...
Drákula, který se nevystaví slunci,
který nevejde do domu bez pozvání.
To nejsou kletby.
To jsou zvyky, které se staly fetišem, a ten pak legendami,
kterým jste uvěřil i vy.
Pravidla bestie,
o kterých jsme už mluvili.
Ale proč?
Čeho se bojíte?
Jste bojovník z rodu velkých bojovníků.
Váš děd zemřel v boji.
Váš otec, vaši bratři, vaši synové a i jejich synové.
Všichni zemřeli jako hrdinové v bitvě.
Kromě vás.
Ne hrabě Drákula.
Válečník, který se ukrývá ve stínu a krade životy druhých.
Nikde není vítán.
Spí v bedně s hlínou
a sní o hrobě válečníka.
A najednou se ocitl v područí dívky,
která milovala to, čeho se nejvíc bojí.
Smrt.
- Teď víme, proč funguje tohle. - Ne.
Protože to vyjadřuje odvahu, po které toužíte.
Odvahu zemřít.
Vy se stydíte.
Hrabě Drákula se stydí.
Tohle už nepotřebuji.
Umírám.
Dělám to, co nikdy nezvládnete, Drákulo.
Máte bolesti.
Ustojím to.
Chcete porazit smrt,
ale to nejde,
dokud se jí nepřestanete bát.
Sbohem, hrabě Drákulo.
Vlezte si zpět do své bedny.
Hra skončila. Prohrál jste.
Budete žít navždy... v hanbě.
Nádhera.
Podívejte se na něj, Agáto.
Je krásné.
Tohle není skutečné.
Tohle je sen.
Samozřejmě.
Pijete mou krev.
Ta je pro vás smrtelná.
Ano.
Umřete.
Vy taky.
Po tom všem
vás přeci nenechám trpět.